![](https://img.breslev.co.il/f_auto,c_crop,h_577,w_962/v1512998566/articles/image/art_img_27291.jpg)
עזוב הכל, זאת השעה שלך
היא הדבר הכי נפלא שקרה לי, אבל גם הכי קשה למימוש במובנים מסוימים. דוד פרלו על השיחה בשניים והטיפים שיהפכו אותה לחוויה הכי נעימה בחיים.
![](https://img.breslev.co.il/f_auto/v1512998566/articles/image/art_img_27291.jpg)
את המושג תפילה אישית נראה לי שהרבה מאוד אנשים כבר מכירים. אני גם בטוח שאנשים מודעים היטב לרווחים וההישגים האדירים שאפשר להשיג בעזרתה, את הרשמים העצומים שהיא משאירה באדם, ובעיקר, את העוצמה שהיא מקרינה על הקשר שלנו עם בורא עולם.
ולא רק, היא מעניקה לנו חוויה אדירה, ממריצה ומעוררת, כזו שמכניסה בנו טונות של שמחה. העובדה שהתפילה האישית (התבודדות כפי שרבי נחמן מברסלב מכנה אותה) נאמרת בשפה ו במילים שלנו, אלה שיוצאות מהסידור הפנימי – הלב שלנו, היא דבר אדיר ועצום, משהו מיוחד מאין כמותו.
האמת, היא לא רק תפילה אלא בעיקר שיחה בשניים – שיחה של שני חברים אוהבים – אבא ואנחנו. היא זמן האיכות שאנחנו מעניקים לקשר העצום בינינו, וגם לעצמנו.
מאמרים נוספים בנושא:
אולם, רבים וטובים מאיתנו העוסקים באמנות השיחה המיוחדת הזו, יכולים להעיד כאלף עדים על האתגרים המתלווים ליצירת המופת הזו, לשעה שמעניקה לנו תוספת חמצן אדירה ומאזנת את כל המערכות שלנו, כשהעיקרי הוא – הזמן.
כשהייתי חייל בצבא, התפילה האישית הייתה בהישג ידי. איך? כלוחם בגבול הצפוני עם לבנון, כשהייתי על מגדל התצפית לבד במשך שלוש שעות תוך כדי התצפית, כשאת השמים מאירים מיליוני כוכבים ומוקף באינסוף מרחבים, הייתי מדבר עם בורא עולם. זה היה זמן האיכות שלנו, הזמן שלנו. בין זמני השמירה הייתי קורא את הספר בשדי יער של הרב שלום ארוש, וכך העברתי את הימים בגבול הצפוני של ארץ ישראל.
אבל אחרי שהשתחררתי מהצבא, התפילה האישית הפכה לאתגר בפני עצמו. בצבא היה לי לוח זמנים קבוע וידעתי בדיוק איפה היא משובצת, עכשיו זו האחריות שלי לתת לה מקום של כבוד במהלך היום שלי.
אם תעשו סקר או מחקר בעניין, תגלו שאין אדם בעולם שלא מתפלל – בין מסידור תפילה ובין מהלב בשפה ובמילים שלו. לנו, עם ישראל, יש שלוש תפילות שאנחנו מחויבים בהן כל יום. אלה תפילות שתיקנו לנו חז"ל, שלוש פעמים ביום להתחבר לבורא עולם, להודות לו, לשבח אותו, לבקש ממנו, להתחנן על עם ישראל, על האדמה, על הגשם והברכה. עכשיו תוסיפו את התפילה האישית, והופ! יש לכם את הנוסחה המנצחת לחיים נפלאים, גן עדן עלי אדמות.
כי תחשבו על זה רגע, מי שמתפלל, כולל את התפילה האישית, מרגיש רוגע ושלווה לא רגילים. ולא שאין לו התמודדויות או קשיים בחיים, יש ויש. אבל אין את הדאגות של מה יהיה ואיך יהיה – מה עם הכסף ואיך נשלם ומה נקנה. הוא בהחלט מתמודד עם קשיים מהסוג הזה אבל ממקום של אמונה, ממקום של תודה והערכה על כל מה שיש לו, בלי תלונות ובלי "מגיע לי".
בכל מקרה, כדי להשיג את השלווה המתוקה הזו, את ישוב הדעת וההבנה שאם תהיה לחוץ ותדאג כל היום זה לא ישנה כלום, אדרבה, זה רק יחמיר את המצב כפי שמסביר הרב שלום ארוש בספריו ושיעוריו, אם תאמר תודה ולא תתלונן – תראה ישועות. לא כמו שכולם סוברים – שצריך להתלונן, לשחרר לחץ וקיטור, להתבכיין. ממש לא!
אז ממש בנקודה זו אני רוצה לתת לכם כמה טיפים כדי להעניק לתפילה האישית זמן בסדר היום שלנו, ועל ידי זה לזכות בדברים הנפלאים שהיא מרעיפה עלינו.
אחרי שקראתי את הספר בשדי יער, הבנתי שהמקום הכי טוב לקיים את השיחה בשניים הוא דווקא במקום פתוח, בטבע, בשדה או ביער. הבעיה היא, שרובנו גרים בערים הגדולות ורק מתחילים לעסוק בדבר המיוחד הזה – ההתבודדות. זה די קשה למצוא מקומות כאלה על בסיס קבוע. אולי פעם אחת זה מסתדר בפארק של השכונה או בשדה סמוך, אבל לא על בסיס יומי. לי, באופן אישי, זה לא הסתדר להגיע לשדה לכן התחלתי את ההתבודדות בתוך הבית, בסלון כשאני ישוב בכורסה. אבל דא עקא, שאחרי זמן קצר מצאתי את עצמי מנמנם תוך כדי ההתבודדות. הבנתי, למרות שהקדשתי את הזמן המלא לתפילה האישית שלי בסלון, תמיד הייתי מסיים אותה כשאני ישנוני ולא מפוקס. הגוף צריך להיות בתנועה כדי שלא ארגיש את העייפות הזו, כך למעשה התחלתי לחשוב איך אני יכול לשלב בין התפילה לתנועה.
אולי גם זה יעניין אתכם:
וכך נולד הרעיון להעניק זמן איכות גם לגוף שלי – הליכה תוך כדי ההתבודדות. גם הגוף עסוק, ערני ובריא, וגם הנשמה זוכה לזמן האיכות שהיא צריכה, התפילה. במקום ללכת לחדר כושר, אני מעדיף לעשות הליכה בעיר בה אני גר. אני בדרך כלל הולך במקומות שאין בהם אנשים, בשולי העיר, לפעמים אני משלב גם ריצה. והתוצאות מדהימות! תחושות העייפות וחוסר ההתמקדות ממנה סבלתי פשוט נעלמו כלא היו, ואת מקומן תפסו החוזק הרוחני והגופני, הערנות, השמחה, והכל בעסקת חבילה אחת של שעה מקסימה ונפלאה!
עוד דרך לשלב את התפילה האישית בחיינו היא תוך כדי הטיפול בבית, כשמנקים, כשמדיחים את הכלים, מקפלים את הכביסה ועוד – תמיד אפשר לדבר! אם אנחנו עושים את זה עם הטלפון על האוזן אז בהחלט אפשר לעשות את זה נטולי כל מכשיר חשמלי/טכנולוגי/אלקטרוני, ופשוט לדבר עם אבא שבשמים.
את הדרך שהכי תתאים לכם אתם כבר תמצאו, אולי תוך כדי ציור, יצירה בחימר ועוד. כך גם לגבי הזמן, הרגע שנראה הכי מתאים והמחבר אתכם לבורא עולם, וכמובן ללא הפרעה או היסח הדעת. הרעיונות שהצגתי הם רק דוגמאות מעטות, כל אחד יכול לבחור את הדרך המתאימה לו כדי להפוך את ההתבודדות לדבר הכי נעים ומתוק שיש, כי זה מה שהיא.
התפילה האישית חשובה מאוד, ובעיקר לדור שלנו, מכיוון שהיא בונה את האמונה ומאפשרת לנו להטעין את עצמנו ל-24 שעות, ולפרוק מעלינו את המטען שצברנו ב-24 שעות שחלפו מאז ההתבודדות. היום, יותר מתמיד, אנחנו צריכים להיות מאוחדים, לאהוב את אחד את השני ולהקדיש זמן בתפילה האישית שלנו על השלום – בתוכנו, בינינו ובכל העולם כולו. ואת השלום, כמו כל דבר בחיים, משיגים מהמעגלים הפנימיים ביותר – בתוכנו, עובר למעגל חיצוני – עם ישראל – שזה שלום חשוב מאוד שמשפיע על השלום הכלל עולמי.
לא משנה באיזו דרך תבחרו להתבודד – תוך כדי יצירה, תרגילי כושר, הליכה או מעשה חסד, הביאו את עצמכם להתבודדות, את האישיות שלכם, את התכונות והמתנות שקיבלתם, אמדו את עצמכם, בדקו היכן אתם עומדים בכל הנקודות המיוחדות הללו, ואיך אתם תורמים לשלום והאהבה בעולם בפעולות הקטנות, אבל הענקיות שלכם!
כ"ה תמוז התשע"ו
7/31/2016
השעה שלך
השעה כמו שאתה כותב נכון היא נותנת הרבה. רק יש פעמים שהאדם עוברים עליו יסורים ולמרות זאת שהוא נמצא בקטנות המוחין ומדבר את השעה שיחה מהלב אבל לא מרגישים כלום………….. וזה לא פעם ראושנה זה המון המון זמן….. לפעמים מרגישים שלא יודעים מה עושה השיחה הזו…. ולמרות זאת אוחזים בה …… לא יודעת
כ"ה תמוז התשע"ו
7/31/2016
השעה כמו שאתה כותב נכון היא נותנת הרבה. רק יש פעמים שהאדם עוברים עליו יסורים ולמרות זאת שהוא נמצא בקטנות המוחין ומדבר את השעה שיחה מהלב אבל לא מרגישים כלום………….. וזה לא פעם ראושנה זה המון המון זמן….. לפעמים מרגישים שלא יודעים מה עושה השיחה הזו…. ולמרות זאת אוחזים בה …… לא יודעת
כ"ב תמוז התשע"ו
7/28/2016
מילים בסלע.
איש יקר. כתיבה נכונה ומרגשת! אשריך שזכית !! מאז שגיליתי את הכלי העצום הזה שנקרא התבודדות כמו חיי השתנו מהקצה אל הקצה. אני הולך תמיד עם ההרגשה בלב שהכל יסתדר ושיש למי לפנות. אני רואה ניסים גלויים כמעט כל יום . כל פניה מסתיימת בתשובה גם אם התשובה לא מסתדרת לי עם הבקשה לאחר תקופה אני מבין שזה היה לטובתי. . האמונה גדלה לממדים עצומים. יש כוח להתמודד עם כל קושי. אם כל האנשים היו יודעים איזה כוח יש להם בידיים הם כבר מזמן היו מתחילים להתבודד. דויד כל הכבוד שפרסמת את הדברים. אשמח לקבל ממך תגובה.